ВІДУМЕРЛА СПАДЩИНА НА ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНИХ ТЕРИТОРІЯХ УКРАЇНИ: ПРОБЛЕМАТИКА ВИЗНАННЯ - Мілевська, А. О. (Ірпінський юридичний часопис, 2026)
Унаслідок довготривалого повномасштабного вторгнення російських військ та окупації значної частини території України на цих територіях виникає правова невизначеність щодо долі майна, яке не було прийнято спадкоємцями або щодо якого такі спадкоємці відсутні. За мирних обставин дієвим інструментом введення відповідного майна до господарського обороту та захисту публічних інтересів слугує інститут відумерлості майна. Проте чинне законодавство України не містить спеціальних норм щодо застосування цього інституту в умовах тимчасової окупації, що породжує системні правові прогалини та практичні труднощі, подолання яких є важливим завданням як для законодавця, так і для правової науки. Під час дослідження використовувались загальнонаукові та спеціально-юридичні методи, зокрема: діалектичний метод; системно-структурний метод; формально-юридичний метод; порівняльно-правовий метод. Встановлено, що інституту відумерлості спадщини притаманна складність правозастосування й відсутність уніфікованих підходів щодо його визначення; виявлено, що процес правонаступництва щодо відумерлої спадщини характеризується особливостями, які не є типовими для спадкування за законом чи за заповітом: обов’язковість набуття виключно в судовому порядку; особливий суб’єктний склад, неможливість відмови від спадщини з боку територіальної громади; здійснено аналіз можливостей органу місцевого самоврядування щодо формування доказової бази для подання заяви про визнання відумерлою спадщини, що міститься на тимчасово окупованій території за категоріями: час і місце відкриття спадщини, виявлення майна та належність його померлому, відсутність спадкоємців. Визнання спадщини на окупованих територіях відумерлою є не лише практично неможливим через відсутність належної доказової бази, а й може бути передчасним. Відумерлість спадщини може бути застосована не раніше ніж спадкоємець отримає реальну можливість реалізувати своє право, тобто після деокупації. Відповідно, пропонується встановити, що строк подання органом місцевого самоврядування заяви про визнання спадщини відумерлою починає перебіг через шість місяців після деокупації відповідної території.