ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ЕЛЕКТРОННОГО УРЯДУВАННЯ В УКРАЇНІ НА СУЧАСНОМУ ЕТАПІ ДЕРЖАВОТВОРЕННЯ - Кравченко, В. Г. (Ірпінський юридичний часопис, 2026)
У статті досліджено правове регулювання електронного урядування в Україні на сучасному етапі державотворення. Визначено, що електронне урядування є комплексною формою організації публічного управління, яка поєднує правові, організаційні, технологічні та соціальні елементи. Акцентовано увагу на тому, що цифровізація діяльності органів влади не повинна зводитися лише до створення електронних сервісів або переведення адміністративних послуг в онлайн-формат. Її основне призначення полягає в забезпеченні більш доступної, прозорої, ефективної та людиноцентричної взаємодії між державою й суспільством. Проаналізовано нормативну основу електронного урядування, зокрема акти, що регулюють електронний документообіг, електронну ідентифікацію, електронні довірчі послуги, надання публічних електронних послуг, функціонування державних реєстрів, захист персональних даних, доступ до публічної інформації та інформаційну безпеку. Окрему увагу приділено проблемам нормативної фрагментарності, недостатньої інтеграції інформаційних систем, цифрової нерівності, технічної неспроможності окремих органів влади та відсутності чітких механізмів відповідальності за неналежне функціонування електронних сервісів. Зроблено висновок, що подальший розвиток електронного урядування має бути спрямований на систематизацію законодавства, уніфікацію термінології, запровадження єдиних технічних стандартів, посилення кібербезпеки, захист персональних даних і створення дієвих гарантій для користувачів електронних послуг. Визначено, що найбільш перспективними способами вдосконалення є систематизація законодавства, уніфікація термінології, запровадження єдиних технічних стандартів, посилення кібербезпеки, розвиток цифрової інклюзії, підвищення цифрової грамотності населення та створення ефективних процедур захисту прав користувачів електронних послуг. Електронне урядування має розвиватися як людиноцентрична модель публічного управління, в якій цифрові інструменти не замінюють правові гарантії, а посилюють їх.