ЗАХИСТ ТА РЕАЛІЗАЦІЯ ПРАВ УКРАЇНСЬКИХ ВІЙСЬКОВОПОЛОНЕНИХ В УМОВАХ СЬОГОДЕННЯ - Вітюк, Д. Л.; Підгородецький, В. О.; Лугін, С. В. (Ірпінський юридичний часопис, 2025)
У статті досліджується питання захисту та реалізації прав українських військовополонених в умовах сьогодення. Зокрема зосереджується увага на дотриманні норм міжнародного та національного законодавства під час збройних конфліктів, що виникають у сучасному світі. Зазначено, що захист прав військовополонених, а особливо їх реалізація, умови утримання та своєчасне звільнення є нагальними питаннями, над якими наполегливо працює українська влада, дипломати та міжнародна спільнота. Зазначено на важливості проведення систематичної роботи щодо звільнення українців з ворожого полону. Констатується систематичність порушень росією норм міжнародного права, зокрема щодо поводження з військовополоненими. Окремо зазначається несприйняття росією окремих пропозиції та спроб врегулювання систем та заходів щодо обміну військовополоненими. Зазначено про необхідність стимулювання рф дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права в поводженні з українськими військовополоненими, важелем у чому є міжнародна дипломатична та економічна ізоляція росії; наголошено на потребі домогтися безпрецедентного рівня консолідації міжнародної спільноти навколо засудження злочинів російського режиму через ухвалення нових резолюцій ООН, ОБСЄ та інших впливових міжнародних інституцій. Окреслено потребу активного залучення міжнародних судових інституцій до притягнення рф до відповідальності за воєнні злочини, злочини проти людяності та геноцид проти народу України. Зауважено на важливості ратифікованого Україною Римського статуту та механізмів притягнення до відповідальності військових злочинців, які варварськи відносяться до всього, що має прив’язок до України. Узагальнено, що держави та міжнародне співтовариство мають докладати постійних зусиль для зміцнення культури відповідальності та неухильного додержання принципів гуманності та людської гідності, навіть в умовах війни. Стверджується на доцільності здійснення систематичної роботи в напрямі розроблення нормативно-правових актів міжнародного значення задля кращого реагування на подібні прояви військової агресії в світі, ґрунтуючись на досвіді російсько-української війни.